Hvorfor skulle vannfallene få meg ned hit klokka 5 om morgenen?
For å vise meg hvor store de er, og hvor liten jeg er?
For å minne meg på at de klarer seg uten noen hjelp?
Greit, de har bevist det. Men, hvorfor ikke?
De har hatt 10000 år på å bli selvstendige.
Hva er så fantastisk med det?
Jeg antar at jeg også kunne det, bare at det ville tatt litt lenger tid.
Rose?
God morgen.
- Hva er destinasjonen deres i Canada? - Niagara Falls.
- Hva er navnet på stedet? - Rainbow Cabins.
- Hva er navnet? - Mr og Mrs Ray Cutler.
- Hvor bor dere? - Toledo, Ohio.
- Hvor ble du født? - Toledo.
- Og hvor ble du født? - Seattle.
Har dere med noe, utover personlige eiendeler?
Nei.
- Hvor lenge planlegger dere å være her? - Tre dager.
- På bryllupsreise? - Det stemmer.
Det er ikke sprit i den kofferten, vel?
Bøker. Jeg skal lese meg inn litt.
Lesing?
Flotte greier.
Jeg sier at vi er på bryllupsreise, og du drar frem et eksemplar av Winston Churchill.
Han synes nok jeg er litt av et støkke.
Du skulle sagt at vi er på forsinket bryllupsreise.
Forsinket eller ikke, vi var enige om å behandle den som en vanlig en, ikke sant?
Jeg er klar for alt. Det blir like bra som en vanlig bryllupsreise.
Vel, den burde bli bedre.
Jeg har fagforeningskortet mitt nå.
- Hei. - Hei. Vi er Cutler.
- Vi telegraferte reservasjoner. - Ja.
La meg se nå. Cutler.
Rom med utsikt til vannfallene. Hytte B.
Se, skatten. Du kan se det herfra!
- Vannfallene er den veien. - Frokostblandings-anlegget.
Jeg jobber for dem, men jeg ser stedet for første gang,
der hvor egen mat til frokost ble en nasjonal institusjon.
Hvorfor har de ikke skrevet det i den boken din?
- Har det vært noen telefon til meg? - Telefon? Niks.
Best jeg ringer bort og forteller dem at jeg er her. Få ham til å vise deg hytten, skatten.
- Det er en telefon på kontoret mitt. - Takk.
Det er en nydelig utsikt.
- Hytte B er vår? - Folkene der har ikke sjekket ut ennå.
Da kan ikke vi flytte inn.
Kom igjen. Jeg fortalte dem det i går kveld.
Hallo? Kan jeg få snakke med Mr Kettering?
Dette er Ray Cutler fra Toledo-avdelingen.
Nei, jeg ringer ikke fra Toledo. Jeg er her i Niagara.
Mr Kettering skrev at jeg skulle ta kontakt når jeg ankom.
Jeg er fyren som vant pengene for den mest fantasifulle salgskampanjen.
Er du der, Mrs Loomis?
Slutt å banke. Mannen min sover. Hva er det?
De nye folkene er her. Dere skulle vært ute i dag tidlig.
Et øyeblikk bare.
Jeg er fryktelig lei for det med hytten, men mannen min har ikke vært helt bra.
Vær så snill, ikke be meg flytte ham nå. Han har endelig sovnet.
- Første gang han sover bra på over en uke. - Er han syk, Mrs Loomis?
Han er ikke helt seg selv. Han bare sitter der og...
I natt stod han opp og vandret rundt klokken 3 eller 4. Jeg var ute av meg.
- Har dere vært hos legen? - Ja. I det siste har vi sett mange.
Men jeg skal ikke kjede deg.
- Dere er her for å ha det fint, Mrs...? - Mrs Cutler.
Vi hadde det fint her også, for to år siden, da vi var her på vår bryllupsreise.
Jeg tenkte det var bra for ham etter han var på Letterman. Det var et feiltrinn.
Jeg beklager, Mrs Loomis, men denne hytten er lovt bort.
Det er greit. Vi tar en annen hytte. Du bryr deg ikke om det, skatten?
Vi er kommet på helt feil tidspunkt. Ingen hytte, ingen Mr Kettering.
- Han er ikke der før i begynnelsen av uken. - Det spiller ingen rolle.
Takk for at dere er så greie. Jeg setter pris på det.
Mr Qua, jeg må løpe ned på markedet mens George sover.
- Kan du holde øye med ham? - Selvfølgelig.
Takk.
- Det er opp til dere. Hytte K er ledig. - Har den utsikt utover vannfallene?
Det er utsikt omkring dem, men det er massevis av sol.
OK. Vi går.
- Jeg henter nøkkelen. - Takk.
Jeg skal gjøre det, skatten.
Hun sa at mannen hennes var på Letterman. Hva er det?
Det er et militærsykehus, galninger for det meste.
Kom ombord. Maid of the Mist, den mest berømte båten i Amerika.
Den neste rundturen begynner om to minutter.
VAKKER TUNNELTUR UNDER HESTESKO-VANNFALL
Jeg tar to.
To, takk.
Takk.
- Hvilken skostørrelse? - Førtifire.
Takk.
- Hvilken størrelse? - Førtien.
- Lappen din, sir. - Takk.
Er du klar, skatten?
Bakover!
Lenger bakover, skatten!
- Hva er i veien? Jeg var på vei ned. - Skulle ikke Mrs Loomis handle?
Jo. Hvordan det?
Hun fikk helt klart armene fulle av varer. Kom an.
Rose?
- Fikk du med sigarettene? - Ga jeg dem ikke til deg?
- Nei, det gjorde du ikke. - De er i jakkelommen, da.
VAKKER TUNNEL
Fyr opp for meg også, Georgie.
Det kjentes bra. Tørk ryggen min.
En gjeng med ungdommer må ha sjekket inn. Det er godt å høre latter til en forandring.
- Og jeg som trodde du hadde glemt å danse. - Det er ennå frokostblanding i meg.
- Jeg er tørst. - Er du? Kom an.
- Hei, Mr Qua. Har du middag? - Nei. Ferske fikner. Ta én.
- Beste fysikken man kan få. - Nei, takk. Bare en Cola.
Ta frem brannslukningsapparatet.
Hvorfor får ikke du deg en sånn kjole en gang?
For å ha en sånn kjole, så må du begynne å planlegge når du er cirka 13.
- Kan du spille denne? - Klart det, damen.
"Kiss."
Hva sier du, damen?
Best å la det være.
- Vanlig Cola, eller spritet du dem opp? - Nei, bare vanlig. Har du lyst på en?
Nei, takk.
Du liker visst den sangen ganske godt, Mrs Loomis?
Det finnes ikke noen annen sang.
Jeg er lei for det. Han hadde det greit tidligere.
Jeg tror han kuttet hånden sin. Om du trenger det, så har vi noe desinfiserende.
- Jeg tør ikke å gå inn der nå. - Om du ikke har noe imot det, så gjør jeg det.
Takk.
Det virker ikke som mannen din liker musikk.
Kommer an på. Han digger det skikkelig, om du gir ham en gyngestol
og en sprø, gammel låt som "ln the Gloaming".
Hva er det?
Jeg tok med noe desinfiserende til hånden din. Jeg er Polly Cutler.
Hun sendte deg vel for å finne ut om jeg hadde kuttet den av.
- Si at jeg ikke gjorde det! - Vil du at jeg skal stelle den eller ikke?
Det var vel latterlig, det jeg gjorde.
Men den sangen...
Jeg vedder på at hun ikke fortalte deg om det.
Selvfølgelig ikke.
Hun sa ikke hvor hun først hørte den, eller sammen med hvem.
Hun fortalte ikke meg det heller.
Hold den stille, er du snill.
Å sprade rundt, vise seg frem i den kjolen,
som er skåret så lavt foran at du kan se kneskålene hennes.
- Det er en slående vakker kjole. - Ville du gått med den?
Jeg er ikke kneskål-typen. Hun er en pen jente. Hvorfor skjule det?
Ikke bekymre deg for det.
Hun ville likt å gå med den der alle kunne se henne, på Yankee-stadionen.
Hun er en tøyte!
Jeg sier deg det nå, så slipper du å spørre.
Du elsker henne meget høyt, ikke sant?
Hva vet du om det?
Du er helt betatt av henne.
Ellers så ville du gått din vei og glemt henne.
Jeg antar det.
Det er litt av en tilståelse å komme med, ikke sant?
Her. La meg feste enden på denne.
- Hva er det? - Den er 20.30.
Se ut av vinduet.
- La oss gå ut til de andre. - Jeg kan ikke se noen nå.
Jeg føler meg tåpelig etter det som skjedde.
La meg få si noe til deg.
Du er ung. Du er forelsket.
Jeg skal gi deg en advarsel.
Ikke la det komme ut av kontroll, sånn som de vannfallene der borte.
Oppe før det...
Har du noen gang sett elven før vannfallene?
Den er rolig og føyelig.
Om du kaster ut en vedkubbe der, så bare flyter den rundt.
Når den kommer lenger ned, går det straks kjapt.
Den treffer noen sten, og snart er den lenger nede hvor det går hurtig,
og intet i verden, Gud selv inkludert, kan hindre den i å gå over kanten.
Den bare går.
Ikke bekymre deg. Jeg er en av de vedkubbene som bare er der det er rolig.
Polly, kom igjen. Du går glipp av det store showet.
Fikk meg en god observasjonsplass.
Se på dem. Et par farger som jeg aldri har hørt om.
- Dette er mannen min, Mr Loomis. - Hallo.
- Litt av en jente du har. - Hun får klare seg for en stund.
Hei.
Det er best vi kommer oss avsted.
- Hva er det? - Det er en Maxwell 1907.
Man lager forskjellige modeller fra små samlesett.
Ser ganske fin ut på peishyllen, om du har en peishylle.
- Den er søt. - Er grei om du ikke sviner den til.
Generelt så sviner jeg til ting.
- Ikke vær latterlig. - Den siste tiden har jeg det.
Alt jeg tar i, helt siden Duluth.
Jeg møtte henne i en stor ølhall. Hun var den mest populære servitøren de hadde.
Jeg antar det var måten hun satte ølet på bordene på.
Frem til da hadde jeg drevet en bra sauefarm. Helt plutselig ble sauene, eller jeg, dumme.
Den vinteren døde sauene bare.
- Alle får sin andel av uflaks. - Det beskriver det ikke.
Jeg leide den bort til en annen rancharbeider. Han hadde sett verre vintre, og klarte det bra.
Hun kjedet seg med ranchen. Vi tilbragte halve tiden vår på barer og nattklubber.
Etter det svinet jeg det til med et par andre jobber.
Så Korea. Jeg dro bare for å vise henne at jeg var ung nok.
De sendte meg hjem med krigsnevrose!
Så ikke fortell meg at jeg ikke kan svine til en Maxwell 1907!
Det hjalp ikke at jeg stelte den hånden. Du liker å lide.
Kanskje det.
- Konen min sa at jeg var nevrotisk. - Hun sa bare at du ikke følte deg bra.
- Hun vil at alle skal tro at jeg er gal. - Ikke vær latterlig. Hvorfor?
Jeg vet ikke, men hun har en grunn. Du kan vedde på det.
Hun har en grunn.
Ergoterapi!
Hallo? Er dette bussterminalen? Når i morgen går bussene til Ottawa?
Nei. Du har feil nummer.
Dette er McGrands pensjonat.
Hvorfor slår du ikke opp nummeret før du ringer?
Jeg beklager.
Mrs McGrand, det var ikke til meg?
Niks. Noen som skulle til bussterminalen igjen. Det er den fjerde gangen på to dager.
Må ha endret nummeret eller noe.
Hallo. Du ringte.
Hør, det må skje i morgen. Hører du meg? I morgen.
Han lagde nettopp masse bråk foran alle sammen.
Etter dette, så er det ikke noe som vil overraske noen. Det er som bestilt.
Kan du få ham dit?
Det er alltid en måte å takle George på. Vær på stedet så snart det åpner.
OK, skatt. Det er en avtale.
Lykke til, elskede.
- Vet du hva vi skal gjøre i Chicago? - Nei.
Vi drar rett til Marshall Field.
Jeg skal kjøpe den drøyeste, mest figurnære aftenkjolen med blonder de har.
- Prisen spiller ingen rolle. - Ja?
Og når alt er klart, hvem kommer til å sette inn med sjalusien sin og låse døren?
Nei, ikke mer av de greiene. Bare vent og se du.
Jeg skal ta deg med på hvilket som helst dansested, og vi skal ha det moro begge to.
Vet du hva jeg skal gjøre?
Ta timer, på seks timer kan Arthur Murray få deg til å danse rumba og samba.
Dette er litt av en forandring. Hva kommer det av?
Du vet hva.
- Det begynner å bli sent. - Jeg hater å flytte meg.
Når vi krangler og forsones på den måten, så vil jeg aldri forlate din side.
Gi meg litt appelsinjuice, Georgie.
- Jeg er lei for at vi drar i dag. - Det er like greit.
Skulle ønske vi hadde tatt med bilen.
Kjøre hjem, ta oss god tid på veien, og stanse alle steder vi har lyst.
- Hvorfor kler du på deg så fint? - For å hente bussbillettene.
Hente billettene? Vi kjøper dem når vi kommer til terminalen.
Jeg vil ikke stå hele den veien. Jeg vil reservere.
Man kan ikke reservere. Vi må dra tidlig og gå ombord.
Du kler deg så fint for å gå og kjøpe billetter.
Hvorfor det?
- Hvor skal du? - Da er vi i gang igjen.
Jeg skal ikke til busstasjonen. Kjenner du deg litt bedre?
- Du lukter billig. Jeg vet hva det betyr. - Javisst. Jeg skal møte noen.
Bare hvem som helst som er der, så lenge han er en mann.
Hva med billettselgeren? Jeg kunne ta ham på vei ut.
Eller en av ungdommene med grammofonen.
Hvem som helst passer meg. Velg du.
OK, så jeg kjenner ikke denne fyren.
Denne fyren du synger og nynner til.
Bygg Maxwellen din. Jeg kommer tilbake.
BUSSTERMINAL BILLETTER NEDENUNDER
Om alt er OK,
så hører du klokketårnet spille vår sang.
Ser deg i Chicago.
Hvordan liker du det? Vet du hva de sier nå?
Mr Kettering er sannsynligvis ikke tilbake før torsdag.
Hvis bare jeg hadde visst det...
Hold den stillingen, pus. Solen er helt riktig.
Nå, sving rundt. Vi tar en profil.
Kom igjen, Polly. Profil.
Sånn, ja. Pust inn nå.
Du har ikke noe å skjule. Pust inn.
Det er riktig.
Et øyeblikk, er du snill. Har du noe imot det? Skyggen din.
- Har du sett mannen min? - Nei, jeg har ikke det.
- Er han ikke i hytten? - Det er akkurat det.
Jeg dro til busstasjonen, og da jeg kom tilbake... Mr Qua har heller ikke sett ham.
Han har sikkert gått over veien etter et magasin.
Han ville ikke gjøre det. Vi må være på busstasjonen klokken 11.
Dere har ennå 40 minutter.
Jeg burde ikke ha etterlatt ham alene, særlig etter i går kveld.
Han var så oppskjørtet og alt sånn.
Dere så det.
Jeg er lei for det.
Ikke noe å bekymre seg for. Han er borte på den andre siden av veien og får seg en dram.
Jeg vet ikke. Jeg tror jeg ville vært bekymret.
Greit, innta den stillingen igjen.
POLITISTASJON
OK.
Sam! Kom inn med journalen over savnede personer.
Greit, sir.
- Noe viktig? - Hva har vi som er ganske nylig?
En Mrs Verna McGuire. Datteren hennes har vært savnet siden i går.
Hun er alltid savnet. Et av studentforenings-husene. Hva annet?
En mann ved navn George Loomis, på gjennomreise.
Vi ble oppringt klokken fire. Noen ved navn Cutler ringte på vegne av kona hans.
Ring tilbake. Si at vi møtes ved souvenirbutikken ved Table Rock.
Helt greit, sir.
- God ettermiddag. Hvem er Mrs Loomis? - Det er meg.
Jeg er Starkey, fra politistasjonen.
Hvor er han? Vet du noe om mannen min?
Dere er Cutler?
- Har du hørt noe om ham? - Bare at han er mannen din.
Er det noen sjanse for at han kan ha kommet hit i dag?
- Hit? - Ja, hit.
Nei, det er ikke mulig. Han hater vannfallene.
- Hva gjør vi her? - Kaster bort tiden din, håper jeg.
- Hallo, Mr Starkey. - Sjekket du igjen?
Ja, og det er ennå én som mangler.
Og her borte...
La meg få se på dem.
- Husker du noe om mannen? - Nei, det gjør jeg ikke.
Noen gang sett disse før?
De er hans.
Hvorfor står alle bare og henger? Gjør noe! Let etter ham!
Finn ham!
Mrs Loomis, hør her. Det er best du går hjem.
Har du noen som kan ta vare på deg? Noen venner?
Nei. Vel, det er med unntak av disse folkene.
- Ingen. - Ingen? Hva med nede under...
- Kan dere ta henne med hjem? - Klart det.
Kom an.
Dere har vært veldig snille, men ellers takk. Jeg vil heller gå.
Et øyeblikk. Vent et øyeblikk.
Jeg tror vi har ham. Ja. På den siden lengst borte.
Vanskelig å si. Jeg kan tenke meg han er ille tilredt.
OK, vi kjører ham ned til likhuset.
- Hvorfor kommer ikke vennene med deg? - Jeg har det greit. Hvor er han?
- Dette vil ikke være behagelig. - Jeg forventer ikke at det skal være det.
Vennligst vent.
LIKHUSET
Mrs Loomis, kan du identifisere dette liket som din ektemann George Loomis?
SYKEHUS
Hold henne.
- Jeg er lei for det. - Det er greit.
Jeg la i alt som jeg tenkte hun vil trenge.
Komme seg bort.
Jeg vil komme meg bort.
Hva er alt dette? Jeg vil snakke med henne.
Kom innom i kveld. Hun er slått ut frem til da.
Vær så snill.
- Går det bra med forretningen? - Booket for en måned fremover alt.
- Hvor mange har du plass til her? - Omtrent 50.
- Hva med maten? - Den er bra.
Uansett, her er hun. Hei, Mrs Cutler.
Hallo, der.
Lett å se at du hører til i frokostblandings- familien. Jeg er Jess Kettering.
- Hils på sjefen selv. - Hyggelig å hilse på deg.
Beklager at vi ikke var her da dere ankom. Vi ville ha lagt den røde løperen utover broen!
Her er litt spinat til deg, som en unnskyldning.
Hvor er den prisvinnende mannen din?
For en fyr! Kalkun fylt med frokostblanding.
Hadde det med en gang dagen etter, og elsker det!
Best du flytter deg ut av rekkevidde, kjære. Jess liker å understreke poengene sine.
Dette er veldig søtt av dere. De er aldeles nydelige. Takk.
- Er ikke mannen min tilbake? - Han har vært inn og ut hele morgenen.
Vi tar deg med. Gi beskjed til den elendige mannen din om at han slutter seg til oss.
Før vi er ferdige, så får du se Vindens hule, Geiteøya og Det gamle fortet.
Vi skal få til det beste fisket dere har vært med på. Vent til du ser båten vår...
Nå, Kettering, Mrs Cutler vil heller vente på mannen sin.
Apropos Niagara, både du og jeg kan trenge en dusj. Vi har kjørt siden seks.
Med en gang Ray er tilbake, så ringer vi dere.
Det er sikkert. Vel, tudelidu inntil da.
Kom igjen, mamma!
Ikke den veien, Mrs Cutler. Jeg la tingene deres i hytte B.
Jeg sa til mannen din at jeg ikke skal belaste dere noe mer. Dere har ventet lenge nok.
Takk.
Nøkkelen står i døren.
Mrs Cutler! Hva er det?
- Hva er i veien? - Jeg vet ikke. Jeg hørte akkurat et skrik.
Er du der inne, Polly?
Hva er i veien, skatten? Hva er det du skriker for?
Ta deg sammen, baby. Hva er i veien?
- Jeg dormet... - Ja?
Hør nå, elskling, det var antakeligvis bare et mareritt.
Nå roer du deg ned. Jeg skal hente et glass vann til deg.
Det er i orden. Hun har det OK.
Ray, ikke!
- Ikke gå inn dit, Ray. - Skatten, våkne opp.
Han er der inne. Han er i live. Han stod rett her og så på meg.
Polly, hvem var det som så på deg?
Mr Loomis.
Nei, Polly. Jeg må bevise det for deg.
Hvor er han? Under isboksen? Under vasken?
Mr Loomis. Om jeg hører det navnet en gang til, så begynner jeg å skrike selv.
Ikke rart det tar på. Vi venter i tre år med bryllupsreise, og så er det galninger der.
Her. Drikk dette.
Mr Loomis! Fra vi kom hit og klappet ham på hånden, til å begrave ham.
Og hun som løper rundt og hulker, spør om vi kan velge ut gravsten.
Det er nok til å drive enhver til vanvidd!
Vi drar fra dette stedet nå med en eneste gang.
Kan du hjelpe meg med disse sakene?
Sportsklær! Det eneste vi trengte her var et par liksvøp.
Beklager, Winnie.
Hva er denne saken her?
Blomstene. Kettering kom med dem.
- Kettering? - Ja, de var innom.
Her?
- Meningen er at vi har middag med dem. - Ser man det? Selveste JC Kettering?
Ja.
Det er utelukket. Sånn du føler deg, så er hele ideen latterlig.
Gamle JC, kongen av visepresidenter.
- Virker som han mener du er dyktig, også. - Gjør han?
Det endrer ikke dette, verken på den ene eller andre måten.
Vi må fremdeles spise et eller annet sted. Bare en bit, kanskje.
Hva om du legger deg ned, jeg barberer meg, og vi bestemmer oss senere?
Legg deg ned nå.
Hallo. Politiavdelingen?
Kan du sette meg over til Mr Starkey?
Vet du hvor jeg kan nå ham? Jeg er Mrs Cutler.
Nei, jeg kan heller ikke bli nådd. Vi skal ut med noen folk for å se vannfallene.
Kan du be Mr Starkey om å bli der når han kommer tilbake?
Jeg må snakke med ham. Det gjelder Mr Loomis.
Ja.
Greit. Hør på meg, alle sammen.
Der er den. Vindens hule.
Med stor risiko for liv og lemmer, ble disse broene bygget i 1885.
En verdensberømt attraksjon helt siden da.
Nå knepper dere frakkene skikkelig, og følger etter meg.
Det var ikke i 1885. Det var i 1881.
Ikke bry dere om ham. Jeg skal vise dere. Kom an, Ray. Følg etter meg.
La dem drive med fjellklatring. Vi går tilbake og tar oss en røyk.
Tross alt, det er bare massevis av vann.
Jeg tror jeg blir her. Bare gå føre du.
Om du ikke har noe imot det, så gjør jeg det.
Polly, kom ned.
Du drepte den mannen.
Hva skulle jeg gjøre? Han kom etter meg med skiftenøkkel.
Etter det var det kun et spørsmål om hvem som drepte hvem.
Om det var selvforsvar, så gå til politiet.
I tunnelen fant jeg garderobelappen hans.
Det betød at jeg kunne ta på skoene hans, og gå derfra som en død mann.
- I den grad det er bra. - I det minste kan jeg dra et sted,
Skaffe meg en jobb, få orden på ting, om du hjelper meg.
- Hjelper deg? - Du er den eneste som vet at jeg er i live.
Konen din vet det. De fant liket.
Når hun kommer ut fra sykehuset, så sier hun det.
Sykehuset?
Rose kommer ikke til å prate. Hun må si til politiet at
"Jeg hadde en plan om å drepe mannen min, men det gikk galt."
Ikke Rose. Hun vil dra til en ny by, gli ned på den riktige barkrakken...
Vær så snill.
Jeg gjorde det samme for deg, om det hadde betydd så mye.
La meg forbli død.
Ta hendene dine bort fra meg.
- Her er jeg. - Vi har mye mer å se.
Ungdom, sov godt i natt. Vi må være ute på båten min når det lysner.
Jess, må vi være der før fisken kommer? Hvorfor ikke klokka 8 eller 9?
Sludder. Ray vil få med seg all den tiden på elva han kan få.
- Han er en ordentlig fisker. - Jeg liker det helt klart godt.
Jeg håper vi ikke slår dere ut. Dere har vært så snille mot oss.
Slår oss ut? Hør her, jeg har ønsket å møte Ray ganske så lenge.
OK, klokka 5 om morgenen. Rett her.
"Au revoir", som franskmennene sier!
Tusen takk.
Morna, Mrs Kettering.
Det var helt klart koselig.
Her, skatten. Ta denne du, så sjekker jeg posten.
Hallo.
Jeg har brukt utsikten din.
- Er det noe i veien? - Du stjal spørsmålet mitt.
Overkonstabelen tok imot beskjed. Du ville treffes grunnet Loomis-saken.
Det hastet.
Overkonstabelen overdriver. Det var ikke så viktig. Bare et tåpelig spørsmål.
Jeg håpet at du kanskje hadde hørt fra Mrs Loomis.
Hvordan kunne jeg det? Hun vil være bevisstløs resten av dagen.
Mrs Cutler, legen sier at kun panikk eller frykt kunne ha brutt gjennom den medisinen.
Hva skremte henne så mye at hun våknet opp og stakk?
- Stakk? - Ja, forsvant fra sykehuset.
Ikke noe post, men...
Hva er dette? Er det enda en begravelse, så få liket til å legge navnet sitt i skranken!
Loomis prøver å drepe konen sin. Han er i live.
Polly, du burde få undersøkt hodet ditt.
Hun hadde mareritt. Hun tror at denne Loomis er i live, at han var her.
Jeg trodde vi var ferdige med dette.
Det var ikke noe mareritt. Han er i live, og konen hans vet det også.
Polly! Mr Starkey, jeg er lei av dette opplegget. Se hva det har gjort med henne.
Om du har et problem, så ta det med et annet sted. Vi er utslitte! Vi er ferdige med det.
God natt. Takk, sir.
Jeg kjøpte to billetter til Chicago. Kan jeg få refundert den ene?
Klart det.
Det er 12,50.
Skal de holde oss her hele dagen?
Det vil være en forsinkelse. Politiet sjekker ID-en til alle sammen.
Sjekker? Hvorfor det? Det er meningen at bussen skal dra 5.55.
- I denne farten kommer vi aldri hjem. - De leter etter en eller annen dame.
Bussen tar igjen den tapte tiden så snart vi har startet.
"La oss besøke Niagara Falls."
Jeg er lei for at jeg i det hele tatt nevnte det.
Hopp inn.
Kan du få meg til busstasjonen på den amerikanske siden?
Hvis du ikke har det så altfor travelt. Det er veisperring på broen.
- Smuglere eller noe sånt. - Det duger ikke, da.
Og på fortauet? Kan jeg komme gjennom den veien?
Kan hende. Ta det fortauet der borte, rett på venstre side av porten.
Takk.
Tårnet kontrolleres av begge land,
men amerikanerne hevder at klokkene ikke spiller "The Star-Spangled Banner"
like bra som de spiller "God Save the Queen".
Rett der borte den 30. juni, 1859, så utførte Blondin, en fransk linedanser,
sin berømte spasertur over vannfallene.
Om dere følger meg, skal jeg vise dere litt bedre hvor det skjedde.
Hallo? Politiet!
Synd.
De kan ikke spille den for deg nå, Rose.
Jeg elsket deg, Rose. Du vet det.
Ray. Ta disse kannene. Du og jeg skal hente bensin.
Sjef, du løper og henter noe lever.
Pollymor, du løper opp og henter fem eller seks flasker med øl.
Greit nå, alle skynder seg. Gjør jobben deres. Opp med farten.
Prøver bare å få organisert ting.
Hjemme med ungene prøver han å organisere putekrigene.
- Kom an, skatten. Opp med humøret. - Jeg har det bra.
Kom an, ungdommer. Vi har ikke hele dagen. De fiskene venter på å ta åtet vårt.
Denne kanadiske byen Chippewa. Kamper under Borgerkrigen.
Britene banket oss.
Greit, nå. Veldig trivelige folk.
Polly, hent øl der inne. Sjef, du må legge leveren her nede.
- Var det du som ringte? - Ja, jeg hørte om det på nyhetene senere.
Det var en fyr her som lignet han Loomis-karen dere leter etter. Hadde et arr.
- Hvor lenge siden? - Kanskje klokka 10.
Han kom og spurte om han kunne leie en båt. Jeg hadde ikke noen før klokka 3.
- Han prøver å nå den amerikanske siden. - Ja, la du merke til hvilken vei han dro?
Nei, jeg jobbet med noe utstyr. Han virket veldig ivrig etter å skaffe seg en båt.
Takk. Dukker han opp igjen, så ring til oss.
Hva er det i veien der borte?
Kom deg bort fra denne båten!
Du er sinnssyk. Du må være sinnssyk.
Hei, du!
Hallo? Sett meg over til politiet.
Nei, jeg vet ikke hvem sin båt det er.
Han stakk av nedover elven. Det er en eller annen jente ombord i båten.
Beklager. Du ville ikke hoppe av. Har du det greit?
Selvsagt har jeg det greit.
Snu denne båten.
- Gå til politiet og overgi deg. - Det er litt for sent for det nå.
Snakk med politiet. Si at det ikke var din skyld.
Du burde ha gjort det for to dager siden. Er du redd for å forsvare deg?
Jeg kan ikke det.
Ikke nå lenger.
Jeg drepte Rose.
- Noen annen båt i innløpet? - Nei, det er ingen som er raske nok.
Beklager.
Elvepatruljen til De forente stater. Morris, hvor er du? Kom inn.
Elvepatruljen. Det er Morris. Vi er på tvers av Navy lsland.
Prøv å avskjære en motorbåt.
Den er 20 fot, antakeligvis på vei til Buffalo.
George Loomis er ombord.
Ja, sir.
Han er ikke gal nok til å kjøre i samme retning som strømmen, er han vel?
Hvor er det han prøver å dra?
Jeg antar han tar seg en tur til Gill Creek.
Mr Starkey, dette er Morris på motorbåten som snakker.
- Det er noe feil der fremme. - Starkey her.
Mistet farten. Trøbbel med motoren eller noe. De driver.
Det må finnes noe bensin ombord.
Jeg tror ikke det.
- De blir dratt inn i strømmen. - De driver i 12 knops fart.
- Hva betyr det? - Det betyr at de virkelig har trøbbel.
Du kommer til å bli revet i filler.
Kan du ikke be dem om å skynde seg med den politibåten? Kommer de seg ikke dit?
Morris, elvepatruljen til De forente stater, kan du nå dem?
Nei, sir. Vi er 1000 meter over grensen nå. Vi snur.
Senk den.
Om vi kan ta inn nok vann, så vil den synke.
- Hva er historien? - Folkens, ta det rolig. Ingen fotografier.
Bilen venter.
Adjø, Mr Starkey.
Og takk skal du ha.
Du har sett nok av vannfallene for én tur, men jeg håper du ikke stryker oss fra listen.
Morna, og takk fra meg.
Jeg vedder på at det er første gang noen har brukt "Senk den" som en bønn.
Og er blitt bønnhørt.